Evo me...
Da?
Da, ja sam.
Dobar dan.
Da.
Danas?
Zašto? Što se dogodilo?
lmam sastanak s ravnateljem.
Ovuda. -Hvala.
Naprijed!
Dobar dan. -Dobar dan, g. Sermonti!
Oprostite na smetnji. Sjednite.
Bok! -Bok, tata!
Dogodilo se nešto vrlo neugodno.
lz laboratorija je nestao fosil.
Rijedak amonit.
Bilo bi mi žao da je Andrea umiješan....
Govorite o krađi? -Da.
Sumnjamo na Andreu i njegova prijatelja Luciana.
Nismo mi!
To i Luciano tvrdi.
Kolega iz razreda ih je čuo kako se hvale
da su uzeli fosil. -Nije istina!
Žao mi je, ali moram im zabraniti
dolazak u školu na tjedan dana.
Koliko razumijete od onoga što vam govorim?
Koliki je postotak vašeg razumijevanja? 20, 30 posto?
Provela sam ovdje 460 h i potrošila 46 milijuna lira.
Osim toga, kad završimo, uvijek se počastim haljinom.
Vaši pacijenti im donose dobru zaradu. Raspitala sam se.
Čak i trgovinama hranom. Vidjela sam svojim očima.
Moram reći svom nećaku da otvori trgovinu ovdje!
Uvijek osjećate grižnju savjesti
i odgovornost za ono što se događa...
Ali, ne možemo u potpunosti utjecati na svoje živote.
Činimo što možemo.
Možda biste trebali naučiti čekati umjesto da reagirate.
Naučite biti dokoni. To ne znači da morate biti pasivni.
Samo prihvatite život i svijet malo opuštenije.
Što vi mislite?
Otvorim vrata koja vode u hodnik
gdje gomila ljudi idu meni u susret.
Pomislim da je zabava već gotova.
Potom otvorim vrata koja vode na prostranu terasu.
Tamo su vrata u podu, neke stube, vratašca...
Kakav san! Živa dosada!
Vrata u podu, stube, vrata koja se otvaraju....
Sve je puno simbola koje možete satima tumačiti.
No, iskreno, mislim da je to gubitak vremena.
Oko 180 stranica... Da, sa slikama.
Pročitala sam uvod. Čini se dobar.
Razgovarala si s Andreom? -Kako? Samo tren.
Da, razgovarala sam s njime. -Rekao ti je? -Da, rekao mi je.
Sad ću ja. Giovanni je upravo ušao.
Dva tjedna nije dovoljno.
Volim igrati tamo. Dobar je parket.
Lopta drukčije udara nego na našem podu.
Kako to? -Mi imamo linoleum na podu. Znaš to.
To proizvodi tupi zvuk koji te baš ne nadahnjuje.
Nekako je ljepljiv...
Ja volim zvuk loptice kad udari o reket.
l ja. Ovako. -Da, tako.
Hvala.
Koji ti je omiljeni sport, po zvuku?
Ne znam.... Hokej na ledu.
Ma dajte, ako kaže da nije to učinio, onda nije.
Cijela zbrka oko jednog kamena!
Želiš reći, oko krađe...
Znam što ćemo.
Ako odmah dođe, onda nije on.
Bude li kasnio pet minuta , znači da je kriv.
Bude li kasnio petnaest minuta, kriv je ravnatelj.
Možda čak ima cijelu zbirku kod kuće!
Jako duhovito! Da ravnatelj krade u vlastitoj školi!
Evo me!
Bravo!
Što se događa?
Ništa.
lzvoli nagradu. Pobijedio si.
lrene je smislila novu igru tebi u čast.
Otići tamo znači priznati krivnju!
Ne, samo želim shvatiti što se zapravo dogodilo.
Nije to učinio. Razgovarala sam s njim.
Znaš njega. Nikada mu tako nešto ne bi palo na um.
Krađa! Ma daj! To je smiješno!
Krađa...
Da vidimo što se dogodilo...
Što će drugi reći.
Čak ni ne znam kako amonit izgleda.
Sličan je školjci. lma oblik zavojnice.
Hoćeš da ja idem?
Da, ali, radije bih išao sam.
Može?
Neobične kuće, zar ne?
Ne poznajem nikoga tko živi tako daleko.
Doista je daleko. Kako dođeš dovde?
ldem busom br. 24. To je mirna četvrt.
Da, znam. Samo....
Nikada nisam bio ovdje.
Ovdje su već dugo?
Luciano živi ovdje otkad znam za njega.
Kakav je taj Filippo?
Nikada mi se nije baš sviđao.
Vidio si fosil, zar ne?
Da. Luciano je otvorio torbu i bio je unutra.
Nema šanse! Vi svašta vjerujete!
To su bile tenisice u plastičnoj vrećici.
Nisam vidio tenisice. One su veće!
Vrećica je imala oblik amonita!
Samo malo. Prvi put spominješ plastičnu vrećicu.
Fosil je bio unutra! Smijali su se.
Pa što onda! Možda su se samo šalili?
Ne.... Kad sam htio pogledati što je,
pobjegli su.
Tako da nisam mogao ništa vidjeti.
Nisam zapravo ništa vidio. Zadovoljni?
Što mislite?
Neka Filippo porazgovara sa svojim roditeljima.
Mi idemo van. Možemo li izaći kroz balkon?
Naravno. -Hvala. ldemo.
Plastična vrećica, amonit, tenisice...
Nisam baš razumio o čemu je riječ.
Meni se sve čini prilično jasno.
Doista?
Doista sam sretna. -Ja također.
Jesi li upoznala Lucianova oca?
Jednom sam ga srela u školi. Zašto?
Bio je prilično agresivan. -Prema tebi?
Daj...
Bio je grub prema Filippu koji ih je optuživao.
Pa, imao je pravo.
Valjda, ali bilo je prilično neugodno.
Filippo je sve izmislio. Tko zna zašto?
Vjerojatno ne voli Andreu.
Da, Andrea mi je isto rekao. Ne slažu se.
Bojim se da ne postanem manijak
koji će silovati dijete i završiti u zatvoru.
Kad sam vas pitao gadim li vam se,
rekli ste ''ne'' i to mi je bilo drago.
Otišao sam pogledati onaj film o kojemu ste mi govorili.
Bio je dobar.
Drago mi je.
Drago mi je što ste ga otišli pogledati.
To mi se čini jako pozitivnim.
Možda, ali pornići su bolji.
Ali, pogledavši taj film, bliže ste...
Jebeš sve to!
Jučer sam uzeo porno-časopis
i drkao pred otvorenim prozorom!
Drkao sam!
Lijepo i polako. Uzeo sam Apaurin.
Htio bih upoznati genija koji je to izumio.
Taj zna kako pomoći ljudima!
Čak i psi koji vuku saonice umiru
od mirisa breskve. Ne mogu ga podnijeti.
Samo jedan preživi, bijeli husky, ali junak ga ubija.
U jednom trenu, ukrca se na brod pun trupala.
Do 60. stranice u knjizi, svi su mrtvi!
Oscare,
uvijek volim slušati vaše priče.
Ali, pokušajmo vidjeti zašto ste to spomenuli?
Sve te mrtvace?
Ne znam.
Nemam neki određeni razlog.
Svi mi kažu da sam u formi.
Što vi mislite?
Dobro sam.
Posao mi dobro ide.
Dobro sam.
lako još uvijek razmišljam o samoubojstvu,
i imam osjećaj da ću opet pokušati,
možda ću sljedeći put doista i uspjeti.
Kako možete normalno živjeti i osjećati se dobro,
i razmišljati o tome da se ubijete?
Kako je to moguće?
Ita res accendent Iumina rebus.
Ovo je lako: Tako će se sve zagonetke riješiti.
To ništa ne znači.
Ne? Možda sam krivo pročitao.
Sve ćeš Iako shvatiti.
Sve će biti prosvijetIjeno, noć ti neće skrivati put.
Priroda će te ispuniti i sve će se zagonetke riješiti.
To nema smisla.
Ma daj, sve je savršeno jasno!
Da? Misliš?
Što znači ''Priroda će te ispuniti?''
Čovjek koji stoji pred svemirom!
Kretenu! Popušio si previše jointa!
Što je rekla? -Rekla je: ''Popušio si previše jointa.''
Dobro sam čuo. -Da.
Ne bi li mogao pričekati kad završimo s poslom?
Pušim cijelo vrijeme! Samo radi okusa.
Cijelo vrijeme!
Nisi romantičan: Čovjek pred svemirom!
Pokušat ćemo sutra, može?
Smiri se.
Daj mi poljubac...
Samo jedan mali poljubac u obraz.
Neću. -U redu. Shvatio sam.
ldem. -Vidimo se.
ldem. Do viđenja. -Do viđenja!
Perductus. Od čega to dolazi?
Ne pitaj mamu. Ona nikada nije učila latinski!
Perduco znači: voziti, privući, zavesti, produžiti...
Onda...
Bez teškoća, vodit će te...
Namque aIid ex aIio cIarescet nec tibi caeca nox..
CIarescet?
Doista, sve stvari...
Mislim da je Matteo bio u pravu.
Čovjek pred svemirom...
Daj, samo je slučajno pogodio!
Gasimo svjetla?
Još pet minuta.
Slušaj ovu pjesmu.
Zove se Nožni prsti.
Što se to, događa, dovraga?
Kakvi su to nožni prsti kad im više ništa nije bitno?
Jesu Ii doista moji?
ZaboraviIi su stare dane?
Kakav je to osjećaj bio, biti živ?
Uvijek u prvim redovima, prvi na pIesnom podiju
kad bi započeIa gIazba?
Lijepo, zar ne?
Halo?
lma li koga? Umorna si? -Da.
Jako umorna?
Jako, jako umorna?
Ova spavaćica...
Smeta ti? -Malo...
Dobar dan!
Uđite. -Hvala.
Divan kauč. Jednostavan, udoban.
Elegantan na svoj način.
Ali, ne kanim na njemu ležati.
Recite mi sve.
Doktor Vitali iz Milana mi vas je preporučio.
Da budem iskren, nikada nisam čuo za vas.
Činite se prilično mladim.
4-5 godina mlađim od mene.
Mislim da su psihijatri vaše dobi najgori.
Zašto tako mislite?
Ciničniji ste.
Za vas je to samo posao.
Mlađi ste od mene, ne toliko bogati...
Ne znam jeste li pametniji.
Možda nisam dovoljno pametan za vas,
ali ovo nije natjecanje u inteligenciji.
To je posve druga stvar.
Koliko traje terapija?
Tko odlučuje kad je završila?
To je nešto što ćemo zajednički odlučiti.
Ostavili ste na mene dojam.
Tako ste smireni i spokojni...
Doista? To je dobro. Za nas obojicu!
lzvoli. Mislim da je to čudno.
Uvijek na kraju odluta u mislima.
Nije usredotočen.
l loše igra.
lzbacuje loptice van. U mrežu.
Možete li malo pratiti igru?
Ti čitaš novine. Ti cijelo vrijeme brbljaš!
Znaš koliko mu je to važno!
Zašto nisi borbeniji? Zar nikada ne želiš pobijediti?
Namjerno si pustio Stefana da pobijedi.
Ne, loše sam igrao.
Ne, ti igraš zato što uživaš u igri.
Ne igraš radi pobjede.
To je zapravo svrha igre.
Ne misliš tako? -Ne.
Oko šest...
lspričavam se. Samo tren.
Otkud ti ovdje? -lznenađenje!
Sigurno? -Da.
lspričavam se.
Da... 600 primjeraka.
Što se dogodilo?
Poslali su izložbene kataloge na otpad!
Što to znači?
Tamo recikliraju knjige!
Hvala Bogu!
Hvala najljepša.
Ne, mi ćemo doći. -Našli su ih? -Da.
lći ćeš po njih?
Moram razgovarati s Paolom. -Shvatila sam!
Što je?
Ne znam...
Ne čini ti se Andrea čudnim u zadnje vrijeme?
Zašto?
Namjerno je izgubio onaj meč.
U njegovoj dobi nije normalno željeti izgubiti.
U svakom slučaju, to ne smatram normalnim.
Nije ukrao taj kamen. Vjeruješ li u to?
Da, da.
Dva dana mi je sve išlo savršeno od ruke.
A onda sam u novinama vidjela riječ poIako.
Nisam mogla odoljeti i tražila sam suprotnu riječ.
Pretražila sam cijele novine dok nisam našla riječ brzo.
Do tada je prošlo više od pola sata.
Nisam mogla stići u samoposlugu do 16 h.
Nisam uspjela.
Opet sam se dogovorila: sutra u ponoć.
Opet neuspjeh.
Popila sam malo vode prije spavanja,
ali nisam sterilizirala čašu pa sam pila prljavu vodu.
Moram početi sve ispočetka.
Opet postaviti rok.
Moglo bi... -Slušajte, Raffaella!
Ovo mi je najbolji dio dana.
Popio sam čaj. Pri svijesti sam.
Poslušajte me.
Tenisice za nogomet, za travnate površine.
Kopačke za travu, tenisice za biciklizam,
za košarku, tenis, za trčanje.
Tenisice za odbojku.
Jako se dosađujete.
Bavite se nekim sportom.
Ne znate kako je teško ovako živjeti!
lmam odličnu zamisao. Znam što ćemo.
Jer, i meni je dosadno kao i vama.
Vidimo se u srijedu?
Nisam sigurna steriliziram li dovoljno svoje suđe.
Kad ga steriliziram, ponovno se zamaže.
Moram tako početi sve ispočetka.
Moram pronaći bolje rješenje.
Prvo naprijed....
Škarice...
Fosbury udarac.
Udaraj jače!
Što to radiš?
Pitu od krumpira.
Napisao si domaći uradak? Već odavno.
Možeš li mi dodati krušne mrvice?
Mama...
Ja sam uzeo kamen.
Ja i Luciano. Nismo ga htjeli ukrasti.
Bila je to šala.
Naš je profesor opsjednut fosilima.
Htjeli smo mu vidjeti izraz lica... Nismo htjeli....
Bilo je to glupo.
Znači da je dečko koji vas je okrivio imao pravo?
Htjeli smo ga vratiti, ali razbio se.
Pokušali smo ga zalijepiti, ali izgledalo je grozno.
Htio sam jučer reći tati kad smo bili u šetnji.
Ali, bilo nam je dobro zajedno. Bio je sretan...
To je bila šala... Doista.
Nikada me niste razumjeli.
Nikada niste uspostavili sa mnom pravi kontakt.
Zadnji put sam ovdje.
Već pet godina to govori.
Neće sad prestati.
Nikada ne znam što osjećate. Nije to stvar pristupa.
Vi ste naprosto hladni.
Moj prethodni psihijatar nije bio tako suzdržan.
Nešto sam s njime postigla.
Ova malodušnost nije ništa novo.
Pokušajmo shvatiti što se dogodilo i kako ići dalje.
Čak se niste ni uzrujali.
l vi znate da je gotovo. Niste vi krivi.
Jednostavno je: Vi niste psihijatar za mene.
Da, ne mogu više ništa učiniti za nju. Gotovo je.
Što će učiniti? Otići drugom psihijatru?
Nisam uspio.
KoIiko je vremena ostaIo do kraja?
Još minuta... Za minutu, sve će biti gotovo.
Sad se osjećam bolje! Onda...
Vidimo se u utorak. -U utorak.
Do viđenja! -Do viđenja.
Što ćete raditi danas?
Da odemo u kino? -Može.
Što ćete gledati?
U Alhambri prikazuju film o kojemu mi govore
moji pacijenti i želio bih ga pogledati.
Problem je u tomu
što su mi sve ispričali. Znam sve likove,
Najbitnije scene. lspričali su mi kraj.
Već 10 minuta pričam sa samim sobom!
Hoćemo li ujutro na trčanje?
lmam dogovor s prijateljima. -Prijatelji...
ldemo trčati, s mamom!
Može? -Može!
Desetak kilometara, samo da se malo uznojimo.
Hajde...
Može? -Može.
Do luke i natrag.
Onda opet tamo
...i natrag. l još jedanput.
Potom cijelom avenijom, može?
Molim?
Oscare, kako ste?
Žao mi je.
Što se dogodilo?
Trebali smo se vidjeti u utorak.
Možemo se vidjeti sutra, ako želite.
Ponedjeljak ujutro u osam.
Da.
Dobro.
Možete li mi ponoviti adresu?
U redu.
Vidimo se.
Do viđenja!
Što je bilo?
Jedan moj pacijent nije dobro. Moram otići do njega.
Morat ćemo odgoditi trčanje.
Zašto moraš odmah ići? -Doista mu je loše.
Ne znam kad ću se vratiti.
Živi van grada. U redu? -U redu.
Uzet ću automobil. Bok, djeco. -Bok.
Pusti me!
Dobar dan, hvala što ste došli.
Je li bilo teško naći?
Ne baš.
Trebao sam ja doći k vama, ali jako mi je loše.
Molim vas, skinite jaknu.
Oprostite na neredu.
Nisam vam mogao reći preko telefona.
Trebao sam čekati do utorka, ali bilo je hitno!
Što se dogodilo?
Napravio sam neke pretrage i rentgen.
Pojavila mi se mrlja....
Što su vam rekli?
Sumnjaju na rak pluća.
Nikada nisam pušio, u formi sam, živim u prirodi.
Tražio sam od vas da dođete u nedjelju. Oprostite.
Ne brinite se radi toga. Dobro je što ste nazvali.
Da, zabrinuti ste, ali dijagnoza nije potvrđena.
Morate obaviti još neke pretrage.
Da, ali ja već znam.
Siguran sam da je tumor.
HaIo? Ima Ii koga?
Ja sam. HaIo?
Jeste li kod kuće?
Paola, vraćam se kući.
Vidimo se uskoro. Bok, srce.
Dobra večer. Što se dogodilo?
Vaš sin... dogodila se nesreća...
Andrea... Što se dogodilo?
lšli su roniti.
Kako je on?
Luciano, što se dogodilo?
Što se dogodilo?
Kako je on? Kako je Andrea?
Moram obaviti par poziva.
U redu?
Telefonska sekretarica.
Valerio, Giovanni je.
Želio sam ti ostaviti poruku...
U bolnici sam..
Želio sam ti...
reći...
da...
Želio sam ti reći...
Želio sam ti ostaviti poruku.
Kad je rođen? -11. listopada 19...
Dobra večer!
Bok, Matteo!
Donijeli smo odjeću.
Fabio je donio i sendviče.
U redu...
Ovaj čovjek mora odjenuti Andreu. Dajte mu sve to.
11. listopada?
11. listopada, 1983.
Zbogom, Andrea!
Zbogom!
Oprostite, možete li malo podići poklopac?
Hvala.
Mogu li ući?
Samo tren.
Donijela sam ti doručak.
Hvala, lrene, nisi trebala.
Ustala sam... Odmah ću doći.
A tata?
U radnoj sobi je. Evo me.
Tata?
Jučer sam bio sretan cijeli dan
jer sam našao vašu poruku kad sam se vratio kući.
Znao sam da ću doći ovdje.
Nemam ni s kim drugim razgovarati.
Ništa se ne događa u mom životu.
Ovdje se osjećam živim.
Napokon mogu plakati.
To prije nisam mogao.
Bolje mi je od toga.
Nije uvijek tako.
Osjećam se frustrirano nakon nekih seansa.
Onda si kupim nešto iz nekog dućana tamo dolje.
Ali, danas je drukčije.
Danas samo želim plakati.
Mogao bih plakati cijeli život.
Dobar dan.
Kako ste?
Uđite.
Htio sam doći na pogreb.
Strašno mi je žao.
Htio sam biti tamo radi vas.
Uzeo sam tri Apaurina da ne bih stvarao neprilike.
Kupio sam cvijeće, ali nisam mogao to učiniti.
Otišao sam u kino.
Tamo je bio taj tip... Prvo smo gledali pornić.
Onda smo se mazili, a zatim sam mu ja popušio.
Kasnije sam htio još.
Našao sam kurvu na ulici.
Ševio sam je sprijeda i straga.
Došao sam kući, a Roberta je već spavala.
Prelijepa je za mene. Zašto ne volim to s njom raditi?
Čini se kao da ste već na to odgovorili.
Na što?
lmate osjećaj da ništa ne zaslužujete.
Kad god vam se dogodi nešto dobro,
vi se uplašite...
Dobro, baš me briga za sve!
Uvijek mi trubite isto!
Razgovarala si s Carlom? -Jesam.
l?
Dobro se snalazi sama.
Federico i Anna Saracinelli.
Oni su Lorenzovi roditelji, Andreinog kolege iz škole.
Često je ovdje dolazio. Sjećaš se?
Kad se misliš vratiti na posao?
Drugi tjedan...
Bok!
Bok, dušo!
Kako je bilo na treningu?
Dobro.
Kao i obično.
lgraš li u nedjelju? -Naravno.
Razgovarala sam s prijateljima u školi.
l s Andreinim prijateljima.
Da...
Željela bih da se služi misa.
Pokušala sam smisliti nešto drugo,
ali to je najmanje tužno, zar ne? -Da.
Dobro.
U srijedu nam je bila godišnjica,
i konačno sam mu rekla svoje opsesije.
Odonda nije više bilo dogovora niti pravila...
Gotova sam s dogovorima!
Osjećam se bolje,
ali bojim se da bih mogla postati šizofrenična
ako se tomu previše odupirem.
Mislim da za to nema nikakve opasnosti.
Prirodno je osjećati tjeskobu.
Ovo je za vas veliki izazov.
Ne bih sada prestao.
Dobar dan.
Ovaj je model došao prije dva dana.
Koliko mu je vrijeme trajanja?
Ovisi.
Vi ste ronilac?
Ne, samo sam htio saznati neke informacije.
Postoji li nešto čime se mjeri količina zraka?
Da, mjerilo za očitavanje pritiska. -Mogu vidjeti?
Spojeno je na cijev koja je pripojena na regulator.
A regulator?
To je ovo.
Je li mjerač pritiska precizan?
Rekao bih da jest.
Što je ovo crveno područje?
To je kao u automobilu. Puno je na 200 atmosfera.
Kad padne na 50, onda koristite rezervu.
l morate izroniti. -Tako bi bilo bolje.
lskusan ronilac može ostati pod vodom još 10 minuta.
Ali, bolje je da izroni.
Naravno.
Hoćemo ići trčati?
Onda sam išao na CT.
Baš kao što sam i mislio: imam tumor.
Započeo sam s kemoterapijom.
Moram ići svakih 15 dana.
Kao vanjski pacijent.
Možda vas zanima što mislim o tomu?
Da, što mislite o tomu?
Strah me je.
Prije sam mogao samo razmišljati o umiranju...
Sada se pitam hoću li preživjeti.
Nemam srca to reći svojoj majci.
Pomisao da bi mogla ostati bez sina bila bi prestrašna.
Kakav sam ja idiot što to govorim vama!
Nema veze, nastavite.
Oprostite mi. -Ne brinite se.
Tamo i natrag i onda cijeIu aveniju....
HaIo?
Dobar dan, Oscare, kako ste?
Žao mi je što to čujem.
Jasno mi je. Žao mi je.
Možemo se dogovoriti za sutra.
Sutra ujutro u osam, ako vam odgovara.
Danas?
Danas ne bih mogao.
Vidimo se sutra u osam.
Dobro...do viđenja.
Razgovarala sam jutros s mamom. Pozdravlja te.
Kako je ona?
Htjela je doći da nam malo pomogne.
Kada stiže?
Rekla sam joj da ne dolazi. Briznula je u plač...
Hoćeš li ići kući? -Zbog čega?
Rekli smo da je dobro da nam nešto odvrati misli.
Dobra večer. Jeste li odlučili?
Što imate za glavno jelo?
Juhu od ječma, tjesteninu sa škampima, rezance s gljivama.
Što ćeš ti uzeti?
Tjesteninu.
l ja.
Glavno jelo ćemo kasnije? -Da.
Danas sam išao u dućan s ronilačkom opremom.
Razgovarao sam s trgovcem.
Možda je Andrein mjerač bio pokvaren.
Zašto si otišao?
Regulator se možda zaglavio pa je skinuo bocu.
To je sićušan dio.
Tri centimetra gume... l sve ovisi o tomu!
Zrak nije mogao ući!
Rekli su nam da je oprema bila u redu!
Gdje je njegova boca?
Mijenjač je radio!
Andrea je otišao u spilju i izgubio se.
Nestalo mu je zraka dok je tražio izlaz.
Skinuo je bocu da bi brže izronio.
Andrea, sam u spilji.
To nema smisla....
A njegove izgrebane ruke i nokti?
Nema smisla, ali, dogodilo se!
Zašto plješćete?
To je bio fauI! Fućkaj već jednom!
Nije fauI!
Kako je ona?
Mislim da je dobro.
Što će učiniti? -Tko?
Hoće li je suspendirati s prvenstva?
Već jesu, u tijeku igre.
Bit će diskvalificirana tri ili četiri utakmice.
Da razgovaram s njom?
U redu.
Ne želiš razgovarati?
Ništa.
Ne želi razgovarati.
Mi ne određujemo sastanke života.
Ali, oni koji ostaju,
pogotovo obitelj i roditelji, pitaju se: Zašto?
Postoji samo jedan odgovor.
Bog je dogovorio ovaj sastanak.
Čak ni mi ne znamo zašto.
Sve što možemo učiniti jest koristiti se vjerom
da bismo preboljeli nešto nama neshvatljivo.
Biblija kaže:
Da je gospodar znao kad će Iopov doći,
ne bi ga ni opIjačkaIi.
lsto tako, mi ne znamo kad će nas Gospodin pozvati.
Tijelo Kristovo.
Tijelo Kristovo...
Pogledaj ovu šalicu.
Okrhnuta je.
Vaza je napukla. Okrenimo je.
U ovoj je kući sve napuklo i okrhnuto!
''Da je gospodar znao kad će doći lopov, ne bi ga orobili.''
Lopov, gospodar.... Kakva je to usrana rečenica?
To je samo rečenica. Zar je bitno?
Što je ovo?
Što to, dovraga, znači?! Što je to?
Zašto je to bitno?
Pogledaj ovu pepeljaru. Okrhnuta je...
Sakrijmo je.
Moj omiljeni čajnik.
Razbili smo ga i zalijepili.
Odlično smo to učinili. Ništa se ne vidi.
Ne vidi se da je razbijen.
Čak je i ovo razbijeno!
Nakon terapije se ne osjećam dobro, ali smiren sam.
Osim toga, bitan je naš stav prema bolesti.
Često kažu da je psihičko stanje pacijenta
bitno u liječenju pacijenta.
Slažete li se s time? -Ne.
Ne slažem se.
Teške bolesti mogu se liječiti čak i kada ste
pasivni. Čak i onda kada ne želite živjeti.
No, ako će loše završiti, onda će tako i biti.
Čak i ako pacijent dobro reagira i odupire se bolesti.
Čak i ako pacijent želi živjeti pod svaku cijenu.
To ja mislim.
Da sam se barem ispričao,
ali nisam mogao.
Stalno razmišljam o toj nedjelji kad sam išao njemu.
Ne mogu ga više viđati.
Uvijek ću ga povezivati s Andreinom smrću.
Trebao bi mu reći svoje osjećaje.
Reći mu o svom problemu.
Reći mu da je sve zbrkano radi mene.
U što će se pretvoriti ova analiza?
Mislim da mu ne moram reći
što mi se događa. To nije u redu.
Da, ali mislim da je to presudno za ovaj slučaj.
Bok!
Hej! Što radiš ovdje?
Želio sam doći po tebe.
Zašto nisi otišla s drugima?
Htjela sam ubaciti 10 koševa zaredom.
Deset zaredom!
Čini se da danas nemam sreće.
Mama te je poslala?
Mama? Zašto?
Nećeš se sad početi brinuti za mene?
Kad god uđem u sobu, promijenite temu razgovora.
Ponašaš se prirodno.
Zašto to kažeš?
Matteo i ja smo prekinuli.
Što se dogodilo?
Ostavila sam ga. On nikada ne bi skupio hrabrosti za to.
Više se ne viđate?
Ne, samo u školi.
Jednom me otpratio do kuće.
No, to ne želim. Neugodno mi je.
Ali, stalo mu je do tebe. -Nije! lma osjećaj da mora!
Žao mi je, ali doista mi ne nedostaje.
Dragi Andrea!
moje pismo neće biti tako Iijepo kao tvoje.
OtišIa sam u knjižnicu.
PročitaIa sam mnoštvo Ijubavnih pisama poznatih
žena, u nadi da ću jedno moći prepisati.
AIi, te spisateIjice ne voIe te toIiko koIiko ja.
Stoga ću se radije izraziti svojim riječima.
Uskoro će me zvati na večeru,
aIi prvo žeIim ovo završiti.
Neprestano misIim na prošIo Ijeto
i dan kada smo se upoznaIi.
Sjećaš li se kad smo išli pred njega nakon logorovanja?
Zašto nisam ništa zamijetila?
Nismo primijetili ništa čudno. -Možda smo trebali?
Možda nije bilo bitno. Nikada to nije spomenuo.
Što je uopće spominjao?
Ovdje:
VidjeIi smo se samo jednom,
aIi to mi je biIo dosta da shvatim da si poseban.
Samo jedan dan!
Da, znam, pročitala sam, ali...
Ali, način na koji piše o Andrei...
Evo, u jednom trenutku ona kaže
da joj se čini sramežljivim, a on to uopće nije.
Kad je on miran, ne osjećaš se nelagodno.
Tako je.
Piše li adresa?
Na poleđini pisma.
Pitat ću informacije da mi daju broj.
Možda bi bilo bolje pisati.
Zašto?
Zato što joj moramo reći.
Ona ne zna. Ona ne zna za Andreu.
To se dogodiIo prije gotovo mjesec dana.
BiIa je nedjeIja...
Draga Arianna...
Piše ti Andrein otac...
Moram ti reći nešto ružno...
Draga Arianna...
Da sad prestanemo?
Već si umoran?
Moji me prijateIji čekaju da idemo roniti.
Čekaju te? -Da.
Ostanimo još maIo zajedno, može?
Možeš ići druge nedjeIje, može?
Može. -Hajde.
Vama nitko nije kriv.
Što god da učinim, uvijek nađete izliku.
Ali, uvijek se mora platiti cijena!
Kako to mogu odbiti?
Da vidimo.
Lijepo je, dobro ti stoji.
Odgovara ti uz ten.
Je li zelena bila bolja?
Drukčija je. Obje su lijepe.
Zašto ne bismo uzeli obje?
Probat ću onu drugu još jedanput.
Ured je blizu kuće
tako da više ne idem automobilom.
To nije dobro.
Samo sam tada slušao radio.
Giovanni ti je rekao što se dogodilo?
Neobična, ali lijepa stvar.
Andrea je imao djevojku. Nismo znali.
Napisala mu je pismo i...
Upoznali su se na logorovanju.
Nekoliko tjedana prije Andreove....
Ona je bila na odlasku, a on je tek stigao.
Zove se Arianna. Arianna je....
Želim je upoznati.
Sjeća se svega o onom danu, čak i njegove odjeće,
i pjesme koja je svirala u kafiću.
Mogu je zamisliti. Možda zbog toga što piše.
Želim je upoznati.
Zašto si me ušutkivao?
Nije bilo tako.
Nije im uopće bilo neugodno.
Znam to. Samo sam te primio za ruku.
Da ti budem blizu.
Ne! Htio si da prestanem pričati o Andrei!
Misliš da nešto gubimo ako pričamo drugima!
Žalim te.
Dobro.
Upoznala sam supruga kad sam imala 24 g.
Bio je profesionalni vojnik.
Nakon vjenčanja, preselili smo se u Rim.
Živjeli smo u vojarni.
U kvartu su bile samo vojarne.
U grad bismo išli samo nedjeljom, svečano odjeveni.
Ponekad bi nas posjetila supruga muževog kolege.
Pitala bi me:
Razmišljate li o djeci?
Obožavam djecu.
No, nismo mogli imati svoju.
Oprostite.
ldem u krevet. A ti?
Evo me.
Nisam još napisao pismo Arianni.
Shvatila sam.
A da sam onog dana bio ostao.... -To je pitanje?
Da nisam odjurio onom pacijentu kao idiot....
Da sam ostao...
lonako bi bio otišao.
Da smo otišli trčati skupa...
Pojeli bismo sladoled, pogledali film...
Giovanni, molim te! Ne možeš vratiti vrijeme!
Baš to i želim. Vratiti vrijeme unatrag.
Da! Samo si ti bitan!
Baš te briga za Andreu! Nisi joj još ni pisao.
Pokušao sam joj pisati. Ne mogu to učiniti.
Mislim da možda...
Baš me briga što ti misliš!
Više to ne želim slušati!
Dosta je, hvala.
Hvala.
Kako si?
Tako-tako.
Halo, mogu dobiti Ariannu, molim vas?
Arianna?
Ovdje Andreova mama. Andree Sermonti.
Dogodila mu se nesreća, u moru.
Mrtav je.
Arianna.
Voda mu je ušla u pluća...
Mogu te opet nazvati...
Bilo bi nam jako drago upoznati te.
Znam da moraš u školu, mogli bismo te posjetiti.
Zašto ne?
Pustit ćemo da prođe neko vrijeme.
Razmisli o tomu par dana..
Razumijem.
Jako mi je žao, ali, ako ti tako želiš....
Do viđenja, Arianna.
Dobra večer.
Sjest ću ovdje danas.
Dobro.
Kako ste?
Kako su vaši?
Moja obitelj?
Naravno, kako je moja obitelj...
Dolazite već godinu i pol.
Govorili ste o 200 knjiga, glazbi, nogometu..
Zašto mijenjate temu razgovora?
Zašto izbjegavate svoje probleme?
Ja to ne radim. -Ne radite?
Barem ne ovih zadnjih par tjedana.
Samo sam htio porazgovarati s vama jer mi se sviđate.
Žao mi je, ali neću više dolaziti.
Više nećete dolaziti.
Niste baš originalni.
Uvijek dođe trenutak kada pacijent kaže:
''Više neću doći. lonako mi ništa ne pomaže.''
Ne. Meni je mnogo pomoglo.
Ali, moja je bolest promijenila stvari.
Mora mi biti bolje. Na to se moram usredotočiti.
Čak nisam htio ni doći danas.
Htio sam vas nazvati ili vam pisati...
Ali, mislim da je bolje oprostiti se licem u lice.
l zahvaliti vam se na svemu.
Čuvajte se.
Neke pacijente ne slušam.
S drugima se previše zbližim.
Kao da sam u njihovoj koži.
Vjerojatno im baš sada ne pomažem previše.
Možda si se prebrzo vratio. -Nije to.
Više uopće nisam objektivan.
Razgovarao si s nekime?
S Enrikom. -Što je rekao?
Da ne brzam s odlukama. Da čekam.
Onda to i učini. -Čekanje mi neće pomoći.
Osim toga, odlučio sam.
Laknulo mi je, iako to nije lijepo reći.
Ovako je bolje za sve.
A mi? Što ćemo mi učiniti?
Ne znam. -Zar je toliko loše?
Nemojmo sada o tomu.
Laku noć.
Ovo nisam očekivala.
Doista mi je žao.
Smijem li pitati zašto?
Naravno da smijete.
Dogodilo se štošta toga. l...
Moj sin...
Više nisam u stanju to raditi. Jednostavno je.
Više ne mogu raditi.
Ako želite, mogu vam preporučiti nekoga.
Da nastavite terapiju.
Ne, želim pokušati bez terapije.
Kad ćete se vratiti na posao?
Ne znam hoću li se ikada vratiti.
Čekat ću vas.
To će biti moj sljedeći dogovor.
Koji je ovo kurac? Prvo me namamite,
sve mi ispričate i onda se oprostite?!
Gonite se!
Jebite se!
Osjećam se grozno! Sve mi je gore i gore!
Gade, seronjo, zeznuli ste me! !
Dobit ćeš ti svoje!
Nije mi dobro, seronjo!
Nije mi dobro!
Žao mi je...
Doista mi je žao...
Dobar dan. Kako ste? -Dobro, a vi?
Želim kupiti dar za jednog prijatelja svog sina.
Sjećate se moga sina?
Jako dobro. Često je dolazio.
Ne želim kupiti krivi poklon.
Vi se bolje razumijete od mene u to što
bi njegov vršnjak volio slušati.
Da vidim...
Malo sam pogledao uokolo,
ali ne znam što odabrati.
Evo ga. Tu smo.
Ovo nije novo, ali jako je dobro.
Trebalo bi mu se svidjeti.
lma li prijevod stihova?
Nema.
Moj mi se sin znao rugati.
Rekao je da imam problema sa sluhom.
Zato što slušam isključivo talijansku glazbu!
To je zapravo za njega.
Htio sam mu kupiti poklon.
Želite li poslušati?
Da.
Dobra večer!
Ja sam Arianna.
Andreova prijateljica. Vi ste mu otac?
Da.
Smijem li ući?
Dakako.
Probala sam nazvati, ali nitko se nije javljao.
Htjela sam pozdraviti vašu suprugu.
Zato što me je ona nazvala i...
Na žalost, Paola trenutačno nije ovdje.
Bok! Nisam te ni pozdravio kako treba.
Trebala bi uskoro stići.
Još malo? -Ne, hvala.
Sigurno? -Da.
Paola će brzo doći. Nazvat ćemo je ako hoćeš.
Ne treba.
Dobro.
Oprostite što sam željela vidjeti Andreovu sobu.
Zamislila sam u glavi kako izgleda.
Andreova soba?
lmam neke slike koje je on snimio.
lmaš ih ovdje?
Da.
On ih je slikao? -Da.
Htio mi je pokazati svoju sobu.
Ova je smiješna, zar ne?
Ona je djevojka tamo....
Koja djevojka?
Arianna.
Andreova prijateljica.
Zašto je ovdje?
U gradu je, i svratila te je pozdraviti. Čeka te.
Ali, ja...
Unutra je.
Žao mi je zbog onog na telefonu.
Nisam znala.
Kad ste mi rekli za Andreu... -Ne brini se.
Arianna...
Drukčije sam vas zamišljala. -Ne znam...
Da sam ljepša?
Ne, samo drukčija. Glas preko telefona...
Kosa mi je bila duža.
Mama kaže da mi je bolje stajala.
Umorna si? -Nisam, hvala.
Želiš se istuširati?
Da idemo van jesti ili ovdje?
ldemo van.
Morat ću brzo ići.
Zašto?
Možeš spavati ovdje ako hoćeš.
Zapravo... lmam prijatelja
koji me dolje čeka.
Zajedno stopiramo.
A što kažu tvoji na to?
Otac je protiv toga.
Mama me je samo molila da je zovem svaku večer.
Prvi put stopiram.
Stefano kaže da do sutra možemo biti u Francuskoj.
Ako Stefano tako kaže...
Do viđenja! -Sretan put!
Do viđenja. Hvala.
Rado bih te opet vidjela.
l ja vas.
Do viđenja.
Bok!
Ovo mi se čini većom stanicom.
Zasigurno će netko naići.
Koliko je sati?
Nije tako kasno..
Odvest ćemo vas do izlaza za Genovu.
O, ne...
Pomoći će vam, zar ne?
Pa, hoće...
Hvala vam.
Da, pomoći će vam.
Ali... -Da, prošli smo ga...
Pogledaj ih kako spavaju..
Ne možemo ih sada buditi.
Duboko spavaju!
Samo što nismo stigli.
Nemoj i ti zaspati.
Održavajmo jedno drugo budnima.
Gdje smo to mi?
Gdje si nas to doveo? -Dobro jutro!
Večeras imam trening!
lmam utakmicu u nedjelju!
Što je tako smiješno?
Draga je, zar ne?
l on je, zar ne?
Da, i on je.
Sladak je.
ldu u istu školu, ali on djeluje starije.
Da, Arianna je dvije godine mlađa.
Paola...
Misliš da hodaju?
Ne, nemoj ništa reći.
Do viđenja! -Do viđenja i hvala!
Hvala na svemu.
Pisat ću vam kad stignemo.
Sretan put! -Do viđenja...